Klockan är fem på morgonen. Jag ligger i sängen och sover.
Mobilen vibrerar och jag har fått ett Facebook-meddelande.
Jag tar upp mobilen och det står: "Du...
Jag har precis sett en video på nätet som jag tror att du vill se.
Det kan vara den där Luka som ni letar efter."
Det fångade min uppmärksamhet och jag tänkte att han hade dödat ännu en katt.
Ett webbläsarfönster öppnas, jag ser en video och jag trycker på play.
I de tidigare videorna var det katter som låg på sängen.
I den här videon var det en människa.
VARNING: EXTREMT VÅLDSAMT!
Jag tänker bara: "Vad i helvete?"
Nu har jag blivit klarvaken och mitt hjärta bultar...
Jag hoppar ur sängen, och springer och slår på min dator.
"Kom igen, datorn. Kom igen."
Nu tittar jag på det på min stora skärm, i helskärmsläge.
Jävlar i helvete!
Jag hade just vaknat...
...och John Green hade skickat en Facebook-länk.
Jag bara...
DEANNA THOMPSON ALIAS "BAUDI MOOVAN"
"Vad fan är det som händer?"
Jag visste inte vad jag skulle... Jag vet inte vad jag ska säga.
Vi hade sagt att det skulle hända, men de trodde inte på oss.
Nu tittar vi på en död människa.
EN ORIGINAL-DOKUMENTÄRSERIE FRÅN NETFLIX
Jag har varit polis i 23 år. Jag har aldrig sett nåt liknande.
En skruvad historia som bara fortsätter...
En receptionist öppnade den blodiga lådan och hittade en avhuggen fot.
De beskrev det de såg som hämtat ur en skräckfilm.
Det här är nån som kan utföra en väldigt avancerad plan.
Det är som hämtat ur en slasherfilm.
Det var uppenbarligen nån som verkligen ville bli ökänd.
Han lade till och med ut det på Internet.
Vad såg du i videon?
Där fanns helt obeskrivliga saker.
Han har inte många vänner. Inte som har visat sig.
...samhällsfiende nummer ett.
Hur svårt blir det att hitta honom? Hur farlig är han?
Hur försiktiga borde folk vara runt om i världen?
Han är en mästare på att förklä sig...
...möjligtvis förklädd som kvinna.
Interpol har utfärdat en internationell arresteringsorder för mord.
I kväll hör vi anklagelser om hur polisen struntade i hans beteende på nätet.
Han lade till och med upp hemska videor där han ska ha torterat och dödat katter.
Videon hette: "1 galning, 1 ishacka."
Videon börjar med att nån är fastbunden i sängen.
Sen...
Den misstänkte liksom kollar hur det är med honom...
Han klappar honom och ger honom lite kärlek.
Sen tar den misstänkte upp kameran.
Vi ser offrets ansikte.
Sen klipper man till en annan vinkel.
Man ser den misstänkte som håller nåt i handen.
Det är nåt slags huggredskap, en ishacka eller nåt liknande.
Sen börjar den misstänkte bara hugga och hugga
och det tar inte slut. Det bara fortsätter och fortsätter.
Efter ungefär åtta minuter, åtta minuter och tio sekunder
kommer det in en liten hundvalp, en liten svart och vit hund.
Det är så sorgligt...
Man börjar undra vem det är som kan göra nåt sånt här mot nån annan.
Och...
Det är svårt att se på det.
Och...
Resten av videon... Den är svår att beskriva. Den hemsöker en.
DET ÄR FÖR MYCKET
JAG FÖRSÖKER LÄMNA DATORN
Jag tittade på hela videon, om och om igen.
Kanske sammanlagt 20 gånger.
Men varje gång jag tittar kan jag bara inte tro att det är sant.
Vi gör det vi brukar göra.
Vi börjar analysera videon för att hitta information som binder den till Luka.
JAG KAN INTE TITTA!
DU MÅSTE FÖR ATT BEKRÄFTA, SNÄLLA!
JAG TITTAR NÄR BARNEN SOVER
Till att börja med påminner stilen väldigt mycket om Luka.
Den misstänkte klappar honom och ger honom lite kärlek.
Det påminner om kattungevideorna. Luka gjorde så. Han gav sina offer kärlek.
Låten som spelas i bakgrunden...
Låten heter "True faith".
KÄNNER NI IGEN DEN?
Luka hade använt den låten förut i olika bildvisningar på Youtube.
JAG VET... JAG BRUKADE OCKSÅ GILLA DEN LÅTEN
Vi är absolut upprörda över att han precis har dödat en människa, men varför hunden?
Vad gör hunden där?
Eftersom vi inte fick honom för kattmördarvideorna...
...började vi tro att hunden var ett budskap till oss.
"Jag kom undan, och nu gör jag det här.
Jag går vidare till en människa.
Hunden är här för att påminna om mitt förflutna."
Det var ett budskap till oss: "Dra åt helvete."
Nu vet jag att det här är Luka. Jag behöver inte se honom. Det är han.
Problemet var att vi inte kunde bevisa vilken adress det hade hänt på.
Vi vet att han var i Toronto när han gjorde kattmördarvideorna.
Vi visste inte om han var där nu eller om den här videon gjordes där.
Vi har ingen domvärjo. Enligt polisen är det här bara Internetskvaller.
Den enda kontakt vi hade var en utredare vid Torontopolisen.
Så vi kontaktade honom.
BRÅDSKANDE!
"Vi har precis stött på en ny video. Den visar en död människa.
Vi är ganska säkra på att Luka är gärningsmannen. Du måste se den."
JAG BER OM URSÄKT
Jag tänker: "Så bra. Nu gör han nåt."
TORONTOPOLISEN
I det här läget känner jag att jag har gjort allt jag kan.
Förr eller senare kommer man att hitta en kropp.
Jag använde Google Alerts.
Vi satt bara nervöst och väntade på nånting.
Vi väntade på nåt slags "ping" på radarn.
Det går en dag. Inget svar.
Vi satt bara och väntade, och sa:
"Inga nyheter än. Har det hänt nått nytt? Varför har de inte hittat en kropp?"
Vi visste inte vad han tänkte göra.
Det kändes som om vi satt på en tidsinställd bomb.
Vi ville stänga av den.
Jag var livrädd. "Ska han ge sig på mig? Han vet vem jag är och var jag jobbar."
Det var fruktansvärt.
Jag började fundera på om mordvideon kanske inte hade gjorts i Toronto.
Den hade kunnat göras var som helst.
Då mindes jag...
...videon som hade gjorts tre månader tidigare, före mordet.
Luka gör gärna videor om sig själv. Han är en väldigt fåfäng narcissist.
Vi måste gå igenom alla videorna, trots att det är det värsta som finns...
Men där skulle kunna finnas en ny bild.
Deanna kontaktade mig och sa att jag borde titta på en ny Youtube-video med Luka.
Halvvägs in i videon såg jag ett foto som jag aldrig hade sett.
Jag sa: "Är det fotot med stentrapporna?" Hon sa: "Ja."
Det finns några viktiga saker i den här bilden.
Nummer ett är träden.
Löven på träden höll fortfarande på att spricka ut, så det var tidig vår.
Jag visste att fotot var ganska nytt.
Det andra viktiga var trafiksignalerna.
De var väldigt unika. De såg inte ut som i Toronto. De var svarta.
De i Toronto är gula. De var fyrkantiga.
TRAFIKSIGNALER KANADA
MONTREAL
Pang.
Jag fick genast kalla kårar. Han kanske är i Montreal.
Vi öppnade Google Maps och började promenera längs gatorna i datorn.
Vi var i Street View och tog bokstavligen ett steg i taget längs gatan.
Jag tog en gata och hon tog en annan gata, och jag tog en gata och hon tog en gata,
och jag tog en gata, och hon tog en annan gata.
Plötsligt utbrister jag: "Jävlar...
Där är ju trapporna. Precis där."
Det var McGill University i centrala Montreal.
Vi hade spårat honom till Montreal.
Vi måste börja söka i Montreal, som vi aldrig har varit i.
Det är en helt annan provins.
De har andra lagar, annan polis, allting.
Det skulle ta ännu mer tid att visa för Montrealpolisen att vi var trovärdiga.
Vi var bara Internetnördar.
Det här är baksidan på vårt hus på 5720 Decarie Street.
Det var en tisdag morgon. Jag kom ner.
När jag började bära ut soporna var klockan kanske nio, halv tio.
MIKE NADEAU VAKTMÄSTARE
När jag drog ut sopcontainern såg jag en väska som låg på sidan.
Jag blev misstänksam, för väskan var låst.
Varför låser man en gammal väska? Vem skulle kasta den i soporna?
Det var då jag såg att det kröp maskar ur hålet i toppen av väskan.
Nåns hund eller katt måste ha dött och så visste de inte vad de skulle göra.
Men jag blev nyfiken och bestämde mig för att öppna den.
Klockan var 10:15 på morgonen när nån ringde 112.
UTREDARE CLAUDETTE HAMLIN MONTREALPOLISEN - MORDROTELN
Den där första dagen när det första samtalet kom in,
trodde vi faktiskt att det skulle bli en kort utredning.
Men det blev inte riktigt så.
Nån hade hittat en grå väska på 5720 Decarie Street.
När vi kom dit var det redan avspärrat.
Väskan fanns i gränden bakom huset.
Till att börja med var det en förskräcklig stank.
Där fanns väldigt många flugor och där fanns maskar.
Vi satte snabbt upp ett tält så att vi kunde öppna väskan.
En kriminaltekniker började öppna väskan.
Det första vi såg var att det var en man, en vit man.
Armarna var avskurna, benen var avskurna och huvudet var avskuret.
Han hade blivit stucken flera gånger i magregionen.
Och... då ställer jag mig själv frågan: "Vilken slags människa kan göra nåt sånt?"
Nån måste ha tipsat medierna för de var där väldigt snabbt.
Äntligen kom ett ping.
Det första jag ser är ett polistält.
Jag öppnade länken...
...och det stod...
"Överkropp funnen i väska i Montreal." Jävlar!
DET HÄR ÄR HELT SJUKT
Där fanns ett lås. Vi klippte upp det och hittade en överkropp utan huvud.
Jag tänkte: "Fan, de hittade den."
FAN TA DIG, LUKA
Vi i vår grupp ser allt det här utspelas framför våra ögon
och tänker: "Jävlar, det är på riktigt."
Det var inte längre en lek på nätet. Det här var på riktigt.
Vi har inte bekräftat hans identitet, men vi vet att det är en vit man.
- VARFÖR LYSSNADE DE INTE? - VI SA JU DET
Vi hade kontaktat Torontopolisen innan de hittade kroppen.
SÅ FRUSTRERANDE!
Och säkert som fan hände det här.
Allt som vi sa skulle hända, hände. Han gjorde det.
Då kontaktade vi förstås Montrealpolisen.
Vi hade hur mycket information som helst, men de svarade inte över huvud taget.
En gång, på Twitter...
...blev jag väldigt förbannad och arg, och skrev väldigt upprört...
KAN NI LYSSNA PÅ OSS?
"Det finns människor här som kan vara i fara, men ni struntar för fan i mig."
HELT OTROLIGT
"Jag har en massa information."
JAG ÄR SÅ JÄVLA FÖRBANNAD
Jag bredde på ordentligt, men fick inget svar.
De kanske var så upptagna med utredningen att de inte hade tid med Internetnördar.
Vi hade ingen trovärdighet.
JAG VILL BARA SKRIKA ATT DET ÄR SKITSNACK!
OTROLIGT LEDSEN, ARG, RÄDD
Bakom väskan fanns ett antal soppåsar.
Sammanlagt 33 påsar.
Men jag lade märke till en rödbrun sörja som droppade under soppåsarna.
Jag hade en känsla av att det var blod, så vi gick igenom soppåsarna en efter en.
Vi hittade en vinflaska.
Där fanns en hopskrynklad filmaffisch.
En gul t-tröja...
Vi hittade en död hundvalp i soppåsen.
En död svart och vit hundvalp.
Till slut hittade vi nånting i en av soppåsarna.
Lakan med blodfläckar.
Okej, nu har vi hittat nåt.
Vi hittade papper. Ett körkort från Ontario.
Ett kvitto från ett apotek. Båda hade samma namn.
Luka Rocco Magnotta. Jag hade ingen aning om vem det var.
Jag hade aldrig hört namnet förut, men på kvittot fanns en adress.
5720 Decarie Street, lägenhet 208.
Jag slöt mig till att det som fanns i soporna
och det som fanns i väskan kom från lägenhet 208
och att det antagligen är Luka Rocco Magnotta som är offret.
Jag skickade ut en polis...
...för att kolla. Inte för att genomsöka lägenheten, utan bara för att kolla.
Där fanns ingenting. Det var rent.
Där fanns lite möbler.
På bordet stod en flaska citronjuice.
En säng med bruna lakan.
Men polisen på plats blev misstänksam.
Han sa att det luktade kemikalier.
Det fanns ingen där, så vi stängde lägenheten...
...eftersom vi måste ha en domstolsorder för att få genomsöka den.
UTREDARE ANTONIO PARADISO MONTREALPOLISEN - MORDROTELN
Mina överordnade sa att man hade hittat en kropp i en väska,
och att jag skulle åka till huset på Decarie Street.
Jag frågade vaktmästaren om de hade några övervakningskameror.
Han sa att det fanns två kameror.
Det fanns en kamera på framsidan för att se vem som gick in och ut.
Det fanns en kamera i källaren, dit folk gick ner med soporna.
Eftersom vaktmästaren hade sagt att väskan låg i gränden
innan han tog ut soporna visste vi att vi ville börja där.
Vi började titta på filmen från den tidsperioden
för att försöka se vem som lade dit väskan.
Vi såg en människa den 25 maj, vid ungefär klockan 2:47 på natten.
Han lade saker i soporna och gick. En ung man på knappt 30.
Han hade en gul t-tröja.
Det märkliga med honom var att det var sent på natten, efter klockan två
när de flesta sover.
Jag tänker mig att om man kastar sopor tar man sina soppåsar och går en gång.
Han gick fram och tillbaka.
Nu är klockan 4:02 och han måste ha kommit och gått minst 20 gånger.
Jag höll fortfarande på att gå igenom soporna.
Vi hittade en skruvmejsel som hade målats med metallgrå färg
så att den skulle se ut... kanske som en ishacka.
Vi hittade en kniv...
...med hudbitar och blod på.
Vi hittade en såg...
...och slutligen även kroppsdelar.
Vi hittade benen och armarna.
Men en sak var väldigt märklig.
Där fanns inga händer, inga fötter och inget huvud.
De delarna saknades.
Alla undrar vad som ska hända härnäst.
God kväll. Vi börjar med skrämmande nyheter från huvudstaden,
där polisen undersöker två mystiska paket
som har skickats till de konservativas partikontor.
En receptionist öppnade den blodiga lådan och hittade en avhuggen fot.
Det gick runt i huvudet. Jag tänkte: "Vad är det vi är med om just nu?"
Den vänstra foten var inslagen i rosa silkespapper.
Inuti silkespapperet fanns en lapp. Det var faktiskt en dikt.
"Rosor är röda. Violer är blå.
Polisen kommer att behöva tandregister för att identifiera dig. Bitch."
Just nu håller erfarna utredare på att utreda det här.
Det är allt jag kan säga för tillfället.
JÄVLAR
Det här är i princip Kanadas premiärminister
som du skickar avhuggna jävla fötter till.
FAN, GE MIG ÖL
Det här var stort.
HÄNDER DET HÄR? JAG ÄR VÄL INTE HÖG?
Det var ett stort: "Fan ta er. Ge mig uppmärksamhet. Det här ska bli stort."
BBC VISAR DET NU
Polisen säger att paket med offrets andra kroppsdelar
förmodligen har postats till andra kontor runt om i landet.
Han kommer att få hela världens uppmärksamhet.
Man bara...
Man...
När jag går tillbaka blev jag precis sån som jag är nu. Jag var helt väck.
Jag tror att alla skulle bli det. Ingen kan förbereda sig för nåt sånt.
Man jobbar så hårt för att förhindra att nåt ska hända, och så händer det.
Sen tänker man: "Var jag för påstridig?"
"Gjorde jag inte tillräckligt?"
"Jo, du gjorde tillräckligt, men gjorde du för mycket?
Hejade du på honom och gav honom den uppmärksamhet som han krävde
tills det blev som en drog? Behövde han ännu mer uppmärksamhet?"
Man går igenom en fas där man klandrar sig själv.
Det gör en sjuk, man får ont i magen, man kräks och man äter inte...
JAG ORKAR INTE
Jag vill krypa upp i sängen med hundarna och titta på skräp-tv.
NEJ... DU ÄGER
Jag behövde koppla ner.
LOGGA UT
När vi hörde att en fot hade postats till det konservativa partiet i Ottawa
åkte jag till ett postkontor i Montreal, tio minuter från huset på Decarie Street.
På paketet fanns en streckkod som gjorde att vi kunde se
vilket postkontor som paketet hade skickats från.
Här har vi det.
Här är apoteket.
Postkontoret finns inne på apoteket.
Jag sa till apotekschefen att jag ville se övervakningsfilmerna...
...från ungefär den tidpunkt när paketet kunde ha skickats.
Han går fram och tillbaka tills jag plötsligt säger: "Stanna där."
Vi ser en person...
...som står i kö, och som håller ett paket i handen.
Jag och min partner tittade på varandra och vi visste att det var samma person...
...som var i källaren på Decarie Street. Det var absolut samma person.
Då visste vi att vi hade en misstänkt. Nu behövde vi identifiera honom.
Jag frågade om de hade nån dokumentation som sa vem som hade skickat paketet.
De papper som fanns hade skrivits på av nån som kallade sig "Rocco".
Han sa också att det fanns två paket. Inte ett, utan två, till min förvåning.
Jag hade aldrig sett nåt liknande. Jag trodde att sånt bara hände på film.
Det är groteskt och bisarrt, en skruvad historia som bara fortsätter.
En fot har skickats till de konservativas partikontor
och i dag fick vi veta att en hand har skickats till liberalerna.
Det är besvärande att nån tyckte att ett politiskt parti var en bra måltavla
för just den kroppsdelen. Vem vet vart de andra har skickats?
När jag får veta att vi har en misstänkt, som heter Luka Rocco Magnotta...
...och att det inte är offret...
...blir jag helt förbluffad. Oj!
Tyvärr har vi inte tillräckligt med bevis för att informera allmänheten.
Vi måste fortfarande ta reda på hur mr Magnotta träffade sitt offer.
Hur övertygade mr Magnotta honom att följa med hem till honom?
Om vi hade alla de detaljerna...
...skulle vi ha dubbelt så bra bevis.
Jag hörde ett hemskt bankande på dörren.
Det bankade på ytterdörren och på sidodörren.
Det lät som om nån bröt sig in, så jag tog telefonen...
...och skulle ringa larmcentralen.
Då ser jag blixtar genom fönstret, så jag kröp längs golvet
fram till fönstret och drog upp det lite för att se. Fönstret var låst.
Då såg jag en polis vid ytterdörren. Jag började skaka. Det var mitt i natten.
När polisen kommer mitt i natten kan det inte vara bra.
Jag öppnade ytterdörren och då kunde jag se gatan.
Hela gatan var full med polisbilar.
Det stod två poliser utanför ytterdörren.
Jag sa "Kom in", och en av dem tittade ovanför mig och sa:
"Han är mindre än jag trodde."
Han sa: "Är du Luka Magnottas mor?" Jag sa: "Ja."
Jag sa: "Å nej, min son! Vad har hänt med min son?"
"Det har inte hänt nåt. Vi letar efter honom."
Jag sa: "Jaha... Handlar det om kattvideorna?"
Han sa: "Är din son här?"
Jag sa: "Nej. Varför letar ni efter honom?"
De svarade inte. Och sen bara gick de.
Jag fick ett samtal från min kontakt hos Torontopolisen.
Han hade varit på semester och hade missat allt.
När han kom tillbaka fick han höra vad som hade hänt,
och hur Montrealpolisen letade efter en Luka Magnotta.
Det här var en person som jag hade tillbringat två år med att leta efter.
Nu hörde jag att han var misstänkt för mord.
Det var surrealistiskt.
JÖSSES!
VI MÅSTE SAMLA ALLA VÅRA BEVIS I ETT .DOC-DOKUMENT
VAR FAN ÄR BAUDI?
Än så länge vet vi inte vem offret är...
...men man bad mig komma till den mobila kommandocentralen.
När jag kommer in möts jag av fyra par ögon
och de säger: "Sitt ner, Claudette."
De har fått ett mejl om en video som höll på att bli viral på nätet.
Vi satte på videon.
Nu sitter jag och tittar när en människa blir mördad.
Som mordutredare börjar man utredningen efter att mordet har ägt rum.
Men nu...
...var jag ett vittne till det som hände.
Det var som om jag stod bakom mördaren och såg på när han utförde mordet.
PAUS
Vi blev tvungna att pausa.
Jag sa: "Det här är omöjligt. Det jag ser är omöjligt."
De hade inte samma känsla som jag hade. Det var jag som hade rotat i soporna.
Det första som jag lade märke till var filmaffischen.
Den där affischen hade jag sett i soporna.
Jag trodde inte att det var relevant.
Det var fullständigt overkligt.
Men jag visste en sak: Det som vi såg hade hänt i lägenhet 208.
Sen ser jag nån i vad som verkar vara ett badkar, med vatten som rinner.
Han leker med huvudet.
Han snurrar runt på huvudet.
Det var första gången som jag såg offrets ansikte.
Det är första gången som jag kan ge den där överkroppen ett ansikte.
Jag ser en ung asiatisk man i 30-årsåldern.
Sen ser jag en svart och vit hundvalp.
Och förövaren håller en kniv.
Då var jag tvungen att avbryta och gå ut. Det här var bara löjligt.
Jag kommer tillbaka...
...och ser...
Jag måste sluta.
Nu när vi visste hur den misstänkte såg ut tittade vi på fler övervakningsfilmer...
...från huset på Decarie Street, från några dagar innan kroppen hittades.
Vid ett tillfälle kunde jag se...
...två unga män på kanske runt 30 år som kom in i huset.
En var den misstänkte, som vi hade sett på postkontoret.
Den andra såg inte ut att vara vit.
Han såg lite mörkare ut. Han kanske var asiat eller sydamerikan.
Jag började leta i rapporter om saknade och hittar namnet Jun Lin.
Jun Lin var min bästa vän.
Det var en söndagskväll.
Jag åt middag och fick ett samtal från Jun Lins expojkvän.
Han frågade om jag hade sett Jun Lin under de senaste dagarna. Jag sa nej.
Han hade inte hört av Jun Lin på ungefär 60 timmar.
Det var väldigt ovanligt, för han var en sån person...
...som alltid ringde oss om han skulle åka nånstans.
Jun Lin var ganska blyg.
Han var inte öppet homosexuell, men det var därför han kom till Kanada.
Det är ett mer liberalt och tolerant samhälle.
Det här är...
...huset där Jun Lin bodde.
När jag kom hit var dörren låst
så jag fick ringa vicevärden för att få komma in i huset och in i lägenheten.
Jag gick in i köket. Där stod en stekpanna med olja
och ägg som skulle stekas.
Katten...
...kom krypande ut ur sovrummet med magen släpande på golvet.
Katten verkade inte ha ätit på ett antal dagar.
Jun Lins katt var som hans bebis.
Han hade aldrig lämnat den ensam i flera dagar.
Jag ringde polisen direkt.
De sa åt mig att stanna där och att de ville prata med mig.
Då...
...började jag känna...
...att nåt var fel.
Klockan var runt fyra på natten. Jag ville åka hem till Jun Lin...
...för att hämta några föremål för att göra en DNA-jämförelse.
Vi tog en tandborste och en vattenflaska.
Polisen sa ingenting om fallet.
Men det gick ett rykte.
Det fanns en hemsk video av ett mord som spreds på nätet.
Jag hörde att offret var asiat.
MORD VIDEO ASIAT
Jag hittade en video som hette...
"1 galning, 1 ishacka."
Jag såg inte hela videon.
Jag tittade här och där.
Precis i slutet såg jag en bild...
En person med huvudet avhugget.
Det var då...
...jag såg att det var Jun Lin.
Det hade gått 24 timmar sen de hade hittat kroppen.
Jag tyckte fortfarande synd om mig själv...
...och tittade på skräp-tv.
Offret är...
Det 33-åriga offret hette Jun Lin och var student vid Concordia University...
Plötsligt kom nyheterna om Jun Lin.
Det var svårt att ta ner videon. En fruktansvärd video. Det är ingen film.
Vi fokuserar på att hitta den misstänkte. Därför ber vi allmänheten om hjälp...
Jag tänkte på hur polisen fortfarande letade efter Luka...
...så jag måste verkligen skärpa mig och gå ut på nätet till mina vänner.
Jag skulle ta honom.
TILLBAKA. JAG VAR DISTRAHERAD AV ANNAT
Jag ville ta reda på var Luka hade varit senast...
...precis före mordet.
Sen började jag tänka på...
...hundvalpen.
Han måste ha fått tag på hundvalpen nånstans.
Många använder Craigslist för att hitta gratis hundar.
Vi använde breda söktermer och började läsa alla annonser
som nämnde gratis valpar eller: "Jag vill ha en valp."
Vi hittade ett inlägg som hade gjorts fyra dagar före mordet.
"Hej, jag har en liten lägenhet och letar efter en hund.
Jag har lång hunderfarenhet. Min familj hade en djuraffär."
Det verkade inte vara nåt särskilt, men då kom jag ihåg...
...att ett marionettkonto som vi följde, Vladamir Romanov
hade gjort ett inlägg på en sida runt ett år tidigare.
Det stod: "Min familj hade en djuraffär."
Min hjärna går på högvarv när jag läser det här.
Fyra dagar före mordet gjordes ett inlägg som påminner om hur Luka skriver.
När vi hade hittat valpen ville vi veta hur Luka hade kommit i kontakt med offret.
Vi var kvar på Craigslist, eftersom det hade fungerat för honom.
MAN SÖKER MAN
MAN SUGER KUK BÖG - AVSUGNING
Där finns massvis.
En sak som Luka alltid gör när han skriver nånting...
...är att han har mellanslag både före och efter komma.
En annan sak är att han alltid stavar "probably" fel.
Han säger saker som "så sexig" eller "sexig kille".
Såna saker. Det fanns mer, men såna saker som gör det lätt att känna igen Luka.
PORR RÄCKER INTE
VILL LAGA MIDDAG
Nästa och nästa...
Plötsligt...
VILL HA KUL
Mellanslag, komma, mellanslag.
Det här inlägget gjordes den 24:e maj och mordet ägde rum den 25:e.
Det stod: "Jag letar efter en sexig kille."
Okej. "Sexig kille" är en Luka-fras.
"Jag tänker inte suga kuk. Skicka foton på ditt ansikte och din kropp."
Till slut: "Jag kommer att spela in en film."
FÖR SKOJS SKULL
Det var Luka.
Bitarna började falla på plats.
Jun Lin och Luka Rocco Magnotta kommer till huset på Decarie Street tillsammans.
De går in och båda två ser väldigt glada ut.
Men senare är det bara en av dem som går ut igen.
Han har på sig samma gula tröja som Jun Lin hade på sig innan.
Enligt toxikologirapporten hade mr Lin Oxazepam i blodet.
Det är ett lugnande medel.
I vinflaskan hittade vi spår av samma lugnande medel.
Jag hoppas att mr Lin var medvetslös
innan mr Magnotta skar halsen av honom.
Vi ser hur Luka Rocco Magnotta kommer tillbaka.
Han stannar och ser sig själv i spegeln, som om han inte har några bekymmer alls.
Han har en påse i handen.
Vi antar att han hade köpt plasthandskar och annat för att rengöra brottsplatsen.
När jag hade fått en domstolsorder för att genomsöka lägenhet 208...
...satte vi på oss våra vita overaller, de som brukar kallas "kaninkostymer".
Jag går in och känner lukten av två saker.
Jag känner lukten av nån rengöringsprodukt och lukten av blod.
Det är svårt att förklara hur blod luktar
men om man tar ett halvt kilo köttfärs
och låter det stå framme i sex, sju timmar...
I den lägenheten kände jag definitivt lukten av blod.
Vi täckte över fönstren så att lägenheten blev beckmörk.
Sen började vår biolog sin luminolundersökning.
De använder en särskild vätska som reagerar väldigt starkt med blod.
Särskilt sängen, madrassen, väggen...
Det området såg ut som...
...när man går in på ett disko.
Det var beckmörkt och allt började lysa.
Man kunde tydligt se att mordet hade ägt rum på sängen.
Därefter hade han släpat in kroppen i badrummet.
Man kunde tydligt se hur han hade lutat överkroppen mot dörren.
Jag tänkte bara: "Oj."
Än en gång känns det som om jag står precis bakom mördaren
och att jag bevittnar och känner mordet.
Jag känner vad som hände i den lägenheten.
Jag hör musiken. Jag känner lukten av blod.
Då började jag tänka på låten.
Luka gillar att lämna brödsmulor och en av brödsmulorna var den låten.
En av de bästa filmer som har gjorts är American Psycho.
Den filmen öppnar med New Orders "True faith".
Christian Bales rollfigur är väldigt fåfäng och har alltid perfekta kläder.
Han är besatt av sitt utseende och hur han framstår.
Det var viktigt, för Luka är också besatt av sitt utseende.
Han vill gärna framstå på ett visst sätt.
Vi tror att han började identifiera sig med Christian Bales rollfigur.
Han ville bli rik och lyckad.
Du är en ful jävla bitch.
...IDENTIFIERA DIG. BITCH
Han är också en galen seriemördare.
Jag ska hugga ihjäl dig och leka med ditt blod.
Seriemördare dödar inte bara en människa. De dödar en rad människor.
Han vill göra det igen.
Där fanns en garderob.
Jag gick in och blev förvånad när jag såg att det stod nåt på väggen.
"Om du inte gillar spegelbilden, titta inte i spegeln. Jag bryr mig inte."
Varför står det där? Jag vet inte.
Det känns som om jag är med i en film.
Men där fanns en fras som gjorde mig rädd.
"Jag bryr mig inte." Om den här människan inte bryr sig...
...kommer han att göra om det?
Är det här början på en seriemördare?
Kommer han att döda igen? Han bryr sig ju inte.
Jag kan inte beskriva hur skräckslagna vi alla var.
Vi sitter där och tänker: "Var fan är han?"
Klockan 10:15 den 29:e maj fick vi uppgifter om en stark lukt
från gränden bakom 5720 Decarie Boulevard i Montreal.
Där upptäckte man en överkropp i en resväska.
Klockan sex på kvällen samma dag fick det konservativa partiet ett paket...
Tv: n stod på i vardagsrummet...
I paketet fanns en fot...
På nyheterna berättade de om ett mord i Montreal.
De pratade inte om nåt annat. Varje gång jag tittade var det bara mord.
Sen fick vi vetskap om en video på nätet som visade ett möjligt mord.
Klockan nio...
Sen sa de: "Den misstänkte är en 29-årig man."
Och...
...de...
...gick ut med en bild och ett namn.
Den 29-årige misstänkte heter Rocco Luka Magnotta.
Ni får hans foto och hans namn.
Vi letar efter en 29-årig man...
Luka Magnotta.
Efterlyst...
...för mord.
Mitt hjärta sjönk. Det var som om jag tappade fotfästet i världen.
Han är efterlyst i hela landet. Vi letar efter den misstänkte,
och om nån vet nåt måste de larma oss. Det här är vår högsta prioritet.
DE HAR GÅTT UT MED NAMN!
JAG SKULLE FAN KUNNA GRÅTA...
Jag måste säga att det var en konstig känsla
när chefen för Montrealpolisen sa: "Luka Rocco Magnotta."
Vi hade väntat länge på det.
Det rättfärdigade ju allt arbete som vi hade lagt ner.
Samtidigt blev vi förbannade
för jag minns att jag tänkte: "Om de bara hade lyssnat på oss
tre månader tidigare så hade kanske Jun Lin levt i dag."
Till slut tog äntligen Montrealpolisen kontakt och bad att få gå med
i vår hemliga Facebookgrupp för information om Luka
där vi hade samlat alla bevis.
- JAG JOBBAR FÖR MONTREALPOLISEN - VÄLKOMMEN. HOPPAS ATT VI KAN HJÄLPA TILL
Hela gruppen kanske inte skrattade, men vi skakade på huvudet.
"De vet inte vad de ger sig in i."
De skulle göra vårt misstag och underskatta honom.
Vi visste att Luka var expert på att komma undan.
Han flydde från Toronto till Montreal efter kattungevideorna.
Han har precis dödat nån. Naturligtvis kommer han att fly, men vi vet inte vart.
Jag fick ett slags idé...
I mordvideon ser man en affisch för filmen Casablanca.
En gruppmedlem säger: "Har ni sett öppningsscenen?"
"Nej." "Ta en titt på den."
Jag tänker att det är en ännu en ledtråd. Luka visar vad han ska göra härnäst.
Sen såg jag slutet på filmen.
Vi vet båda två att du hör hemma hos Victor. Det är du som driver honom.
Om du inte är på det planet kommer du att ångra dig.
Kanske inte i dag eller i morgon, men snart och resten av livet.
Men vi då?
Vi har alltid Paris.
Undertexter: Peeter Sällström Randsalu